Пане генеральний секретарю, дякую вам за розмову з DW
у 75-у річницю НАТО. Це добра нагода озирнутися назад
і подивитися вперед, а також оцінити поточні виклики.
То скажіть, в якому стані НАТО сьогодні?
НАТО є найуспішнішим і найсильнішим альянсом в історії
завдяки двом речам. Нашій єдності, бо ми стоїмо разом,
захищаємо один одного. І тому, що ми змогли змінитися,
коли світ змінюється. Ми бачимо протягом останніх років
ще більш агресивну Росію, яка вторглася до сусіда - в Україну.
І тому, після незаконної анексії Криму в 2014 році
й особливо після повномасштабного вторгнення у 2022 році,
НАТО посилилося. Коли справа доходить до нашої колективної оборони,
союзники вкладають більше і демонструють, що ми тут,
щоб захищати один одного. І це насправді важливіше, ніж будь-коли.
А як щодо України? Союзники по НАТО обіцяли підтримувати Київ
стільки, скільки буде потрібно. Але, схоже, вони роблять недостатньо,
тому що ми знаємо, що в українців закінчуються боєприпаси,
що українська лінія оборони знаходиться під загрозою.
Чи може політика НАТО щодо України провалитись?
Ні. Союзники по НАТО надали безпрецедентний рівень
військової підтримки Україні. 99% військової підтримки Україні
надходить від союзників по НАТО. І це справді змінило ситуацію.
Згадаємо, з чого все це почалося ще в лютому 2022 року.
Тоді більшість експертів побоювалися, що Kиїв буде захоплений Росією
за кілька днів, а Україна впаде за кілька тижнів.
Ми побачили, що українці змогли звільнити 50% територій,
окупованих Росією на початку повномасштабного вторгнення.
Українці здатні завдавати значних втрат російським силам.
Вони відкрили коридор у Чорному морі, який дозволяє експортувати зерно,
потопивши багато російських кораблів Чорноморського флоту.
Звичайно, цього недостатньо. Нам потрібно робити більше.
І ось чому головний посил полягає в тому, що ми повинні активізуватися
і ще більше підтримувати Україну. І то терміново.
Це також було головним посланням зустрічі міністрів НАТО
в Брюсселі цього тижня.
Але США, приміром, досі обговорюють, чи продовжувати підтримувати Україну,
і якщо так, то якою мірою. А європейці явно не в змозі
заповнити цю прогалину. То який план?
План полягає в тому, щоб переконатися, що всі союзники,
а не лише США, ухвалять необхідні рішення для збереження
підтримки України. Я не можу говорити від імені Конгресу США,
але я зустрічався з кількома членами Конгресу протягом останніх тижнів.
Вони всі запевняли мене, що є більшість, явна більшість не лише в Конгресі,
а й серед американської громадськості за більшу підтримку України.
Отже, завдання зараз полягає в тому, щоб перетворити ту більшість,
яка є в Конгресі, на голосування за це рішення.
І мій посил до США полягає в тому, що це має відбутися якнайшвидше,
тому що це терміново, щоб Сполучені Штати
та інші союзники активізували роботу.
Але що це говорить про стан самого Альянсу,
коли Дональду Трампу достатньо зробити декілька зауважень
під час передвиборної кампанії, щоб поставити під сумнів зобов'язання США
перед НАТО та викликати тремтіння чи холодний піт у Європі?
Ну, НАТО - це альянс 32 демократій. І, звичайно, будуть різні погляди.
Між союзниками іноді виникатимуть розбіжності.
Ми з обох боків Атлантики, різні історії, різні політичні партії.
Але в НАТО вражає те, що, незважаючи на ці розбіжності,
ми завжди могли об'єднатися навколо основного завдання -
захисту та оборони один одного. Один за всіх і всі за одного.
І ми робимо це не для того, щоб спровокувати конфлікт,
а для того, щоб запобігти конфлікту, щоб зберегти мир,
як ми це успішно робили 75 років. Я очікую,
що незалежно від результату виборів у Сполучених Штатах,
США залишаться вірним союзником НАТО, оскільки це відповідає
інтересам безпеки США. Сполучені Штати - сильніші з НАТО, ніж без НАТО.
У Сполучених Штатах є сильна двопартійна підтримка НАТО.
І ми повинні пам'ятати, що критика з боку колишнього президента
Дональда Трампа, а також інших у Сполучених Штатах здебільшого
не була проти НАТО. Це було проти того, що союзники по НАТО
не платили достатньо внесків в Альянс. І добра новина полягає в тому,
що союзники по НАТО, включно з Німеччиною та багатьма іншими,
зараз дійсно активізуються і вкладають більше в оборону.
Щодо внесків. Ви запропонували нову пропозицію -
фонд на 100 мільярдів євро. І реакція на цю пропозицію, як ми чуємо,
доволі суперечлива. Чи жива ще ця ідея?
Я не буду вдаватися в деталі, що я пропонував,
але я зробив пропозиції щодо того, як ми можемо надалі зміцнити
підтримку України з боку НАТО для створення більш надійної
та інституціоналізованої структури. Отже, у нас є більш передбачувані
довгострокові зобов'язання, які менше залежать
від короткострокових пропозицій, добровільних короткострокових
пропозицій - тобто більше довгострокових зобов'язань.
На зустрічі міністрів закордонних справ НАТО цього тижня
ми домовилися розпочати планування, а потім матимемо пропозицію
від нашого військового керівництва - від нашого Верховного головнокомандувача
Об’єднаних збройних сил. І тоді, виходячи з цього, я очікую,
що вони дозволять нам приймати рішення значно раніше,
ніж на саміті НАТО в липні.
Після вторгнення Росії в Україну НАТО посилило свою роботу
з глобальними партнерами. І все ж багато країн так званого Глобального Півдня
все ще виступають на боці Росії та звинувачують НАТО
у подвійних стандартах, у домінуванні США, в агресивності.
Вони мають рацію?
Перш за все, я вважаю, що дуже важливо, незалежно від того,
яку думку можуть мати різні країни-союзники чи різні особистості
щодо трагедії, яку ми зараз бачимо, що розгортається в Газі,
де відбувається людська катастрофа, де гинуть цивільні особи.
І я вітаю зусилля багатьох союзників, спрямовані на те,
щоб сприяти досягненню угоди про припинення вогню,
незалежно від того, що ви про це думаєте.
Це не виправдовує повномасштабне вторгнення в Україну.
Україна не повинна бути жертвою Близького Сходу.
Тож, звичайно, я вітаю припинення вогню. Я підтримую зусилля.
Хоча НАТО не відіграє активної ролі. Деякі союзники по НАТО так,
але знову ж таки, незалежно від цього, я думаю, що ми повинні дуже чітко
усвідомлювати, що це не дає Росії жодного виправдання
для вторгнення в Україну, вбивства тисяч мирних жителів
і продовження використання масивної військової сили
для взяття територій під свій контроль. Тому я вважаю,
що важливо відстоювати належні принципи в усьому світі.
Але розбіжності щодо Близького Сходу не виправдовують того,
що є кричущим порушенням міжнародного права в Україні.
Але говорячи про Глобальний Південь. Росія, наприклад,
розширює свою присутність у деяких частинах Африки.
Отже, що ви робите, щоб протистояти цьому?
Росія певним чином намагається, звісно, поширювати
свій неправдивий наратив. І, звичайно, я вірю у правду.
І вважаю, що найкращою відповіддю на цю інформацію є правда.
І найкращий спосіб гарантувати, що дезінформація не принесе успіху -
це мати вільну незалежну пресу, щоб перевіряти матеріали
та писати про справжню реальність. І, звісно, НАТО завжди
готове взяти участь у відкритих публічних дебатах щодо ситуації
в Європі та Африці. І ми будемо продовжувати звертатися до всіх,
хто вірить у верховенство права, що ми не повинні дозволити такій країні
як Росія використовувати військову силу, щоб досягти цього.
Дуже дякую! Дякую!