Тепер так виглядають не лише українські міста,
а й деякі російські, зокрема Бєлгород.
Протягом десяти останніх днів прикордонні території Бєлгородської та Курської областей
зазнавали постійних обстрілів.
А підрозділи РДК, легіону "Свобода Росії" та "Сибірського батальйону"
перетнули українсько-російський кордон і воювали з армією РФ вже на території Росії.
Яка мета цього? І як це може вплинути на перебіг війни?
В українському ГУР кажуть, що російська збройна опозиція
діє на території Росії як "самостійні структури та організації",
які складаються з російських громадян, і що вони "у себе вдома".
Бійці легіону "Свобода Росії" та РДК минулого року
теж неодноразово проводили рейди на території РФ.
Ці групи добровольців справді хочуть воювати за вільну Росію.
Але порівнюючи їхні військові можливості з російськими збройними силами,
не думаю, що вони можуть бути успішними,
зважаючи на те, що територія Росії величезна.
Торік на BBC вийшла стаття, в якій стверджується,
що ці угруповання підтримуються Збройними силами України
й діють спільно та в координації з ними.
І я бачу в цьому сенс, адже це допомагає відвернути увагу російських військ,
які, можливо, збираються розпочати наступ на Куп'янськ
і загалом на Харківську область,
тому є сенс в тому, щоб здійснити ці атаки в цьому районі.
З жовтня минулого року Росія заволоділа стратегічною ініціативою на фронті,
диктуючи напрямки, де проводяться бойові дії.
На думку опитаних DW оглядачів, нині українські війська,
підтримуючи російських добровольців,
створюють ситуацію, коли росіяни вже реагують,
втрачають ініціативу і будуть вимушені зупинитися,
перегрупуватися та відновитися.
У росіян зараз зайвих сил немає, зайвої техніки немає,
у них дефіцит бронетехніки і військової техніки, озброєння,
їм треба буде якісь підрозділи переміщати,
щоб нейтралізувати цю загрозу.
Зараз вони в основному діють силами спеціального призначення,
тобто намагаються нівелювати дії російських добровольців тим,
що вони протидіють силами спецназу.
Але, думаю, їм доведеться все ж реагувати більш реальними військовими силами,
переводити підрозділи і з'єднання.
І це буде мати ефект на фронт.
Тобто Росія втрачає потенціал на напрямках,
де вони продовжують намагатися наступати:
Авдіївський, Бахмутський, Роботине і так далі.
Ранок четверга, 21 березня, у Бєлгороді знову розпочався з вибухів.
Як стверджують у російському Міноборони, засобами ППО
було знищено 10 реактивних снарядів РСЗВ "Вампір" -
чеського аналога радянського "Граду".
За даними влади Бєлгородської області, є поранені,
також пошкоджено понад 30 квартир.
Є руйнування й у Бєлгородському районі.
Крім того, після чергового обстрілу регіону до жителів містечка Грайворон
звернулася із проханням евакуюватись.
До цього повідомлялось про плани евакуювати близько дев'яти тисяч дітей з Бєлгородської області.
Регулярний обстріл цього регіону триває вже другий тиждень.
За словами політолога Володимира Фесенка,
це вимушена реакція та відповідь на запит громадськості в Україні.
Це відповідь на регулярні масовані жорстокі обстріли Харкова.
У Харкові щодня, зокрема вчора, гинуть люди.
Мирні люди. Харків періодично і дуже часто перебуває під масованими російськими обстрілами,
ракетними обстрілами, обстрілами реактивних систем залпового вогню і так далі.
Російські ЗМІ повідомляють дозовано про реальну ситуацію у Бєлгороді
та інших регіонах, що межують з Україною,
аби зміщувати акценти, створюючи відчуття,
що все під контролем і путінський режим стабільний.
Це також і психологічна операція з дискредитації Путіна на тлі виборів,
які тільки-но минули, а також для того, щоб показати,
що його обіцянка про те, що ця війна не зачепить звичайного росіянина,
не відповідає дійсності.
Це також підриває твердження Кремля про те, що всі росіяни підтримують цю війну,
оскільки в цих атаках ми маємо справу
з трьома російськими добровольчими формуваннями, які воюють на боці України.
За словами військового експерта й офіцера служби генштабу австрійської армії Маркуса Райснера,
Україна може завдавати ударів по території Росії згідно зі статутом ООН,
в якому йдеться, що країна, яка зазнала нападу з боку агресора, має право захищатися.
Звичайно, відповідно до принципу пропорційності.
І це те, що ми можемо бачити тут, тому що, якщо ви подивитеся на атаки безпілотників
на великі відстані, ви можете дуже чітко побачити, що ці атаки не спрямовані проти міських районів у Москві
чи, скажімо, у Санкт-Петербурзі. Ні.
Вони спрямовані проти промислових об’єктів -
таких як нафтопереробні заводи і таке інше,
що, на мій погляд, відповідає цій пропорційності,
яка потрібна, коли ви захищаєтеся від агресора.
Та чи підтримують такі атаки західні партнери України?
Я кажу про це вже кілька місяців, що у США є стратегія,
яку я називаю "варити жабу".
Тобто є, звичайно, всі необхідні засоби, які США могли б надати Україні для боротьби з агресором.
Але, як бачимо, ці засоби надаються обмежено.
Тож, українці отримують лише те, що їм потрібно для боротьби,
але вони не отримують того, що їм потрібно для перемоги.
І в цьому проблема. Чому це так?
Тому що у США є стратегія стримування Росії,
але не її знищення.
Адже є побоювання, якщо на Росію чиниться занадто великий тиск
і вона може зазнати краху,
то може застосувати засоби, яких ми б хотіли уникнути.
І це, звісно, використання ядерної зброї.
Тим часом лідер Російського добровольчого корпусу Денис Нікітін
вже заявив, що їхні операції на території Росії
допомогли послабити тиск військової машини Кремля
на інших ділянках на передовій і фронт стабілізувався.
По суті, те, що ми можемо зараз констатувати,
і це визнає наш ворог:
ми змогли без перебільшення відкрити другий фронт,
повноцінно перенести військові дії на територію ворога.
Тепер театр воєнних дій - це не лише територія України,
а й територія Російської Федерації.
За словами ж британської експертки Марини Мірон,
дії РДК, легіону "Свобода Росії" та "Сибірського батальйону"
поки що мають більше інформаційно-психологічний вплив, ніж воєнний.
Росіяни готувалися до приходу диверсійних груп ще з 2014 року і навіть раніше -
згадки про використання таких угруповань є й у Стратегії національної безпеки від 2015 року -
розділ 4, пункт 43, де конкретно згадуються такі групи.
Та з початку війни, і від часу першого з цих вторгнень,
Росія так і не посилила охорону свого кордону.
Ці атаки відбуваються скоріше для отримання інформаційно-психологічного ефекту
в координації з ударами безпілотників.
Чи вплинуть атаки на територію Росії на дискусії
щодо постачання далекобійних ракет TAURUS Україні?
Палкі дебати про доцільність поставок цих ракет
тривають у Німеччині вже не один місяць.
Канцлер Олаф Шольц категорично проти.
Один з його аргументів - загроза застосування цієї ракети проти цілей у Москві.
Проблема полягає в тому, що якщо Росії вдасться
за допомогою гібридних засобів вплинути на європейський чи американський народ,
то, звісно, ці люди можуть не захотіти більше допомагати Україні.
І, звісно, зважаючи на демократичний процес політики виконуватимуть волю народу.
І тоді може виникнути ситуація, коли Україна
раптом не отримає того, що їй потрібно, щоб вести війну.
Бєлгород та Бєлгородська область фактично щодня обстрілюються з початку минулого тижня.
Загалом, за даними місцевої влади, у регіоні загинули вже 16 людей,
а 98 отримали поранення.
Напередодні ФСБ відзвітувала про затримання у Бєлгородській області "прихильника РДК",
який нібито готував теракти проти російських військових.
Як стверджується, він вийшов на зв'язок із співробітниками
українських спецслужб та відправляв їм координати розташування російських сил.
За словами ж Володимира Фесенка,
сама Україна не має намірів вести війну на території Росії.
Україна наразі не має наміру вести війну на території Росії.
Військові дії, які відбулися на території Бєлгородської області -
їх ведуть російські громадяни, об'єднані різні військові.
Формування, які Україна підтримує.
Ворог нашого ворога - наш союзник.
Це давня військова логіка, тому Україна підтримала радикальних російських опозиціонерів,
які готові зі зброєю в руках воювати проти режиму Путіна.
Оглядачі вважають, що дії російських добровольців
не означають, що найближчим часом буде новий похід на Москву.
Але перенесення війни на територію Росії руйнує авторитет Путіна,
переконані експерти, створює умови для повалення його режиму
і якщо ЗСУ отримають значні перемоги на фронті,
силова вертикаль у Росії може захитатися.