Ненсі Пелосі, ласкаво просимо до Conflict Zone.
Поговорімо про Україну.
60 мільярдів доларів американської допомоги для України
досі заблоковані в Конгресі.
Генсек НАТО попередив що наслідки цієї затримки
вже відчуваються на полі бою, а це означає, що гинуть люди.
Як ви вважаєте, чи можна цей стопор у Палаті представників зняти і чи станеться це?
Це має статися. Я маю на увазі, якщо...
А якщо не вийде?
Треба лише знайти шлях. Це важко. Це справді важко.
Я маю на увазі, що я була спікеркою вісім років
і лідеркою фракції меншості - 12,
тож протягом 20 років нам доводилося шукати шлях,
і це було не завжди легко.
Але вас блокують у Конгресі.
У деяких місцях на фронті російські війська переважають українські 5 до 1,
а багатьом підрозділам на передовій бракує снарядів.
Можете собі уявити, як це вплинуло на моральний дух українців після того,
як США пообіцяли їм, що "ми будемо з вами стільки, скільки потрібно".
А нині обіцяють, що ми будемо з вами стільки, скільки зможемо.
Знаєте що, а чому б вам не поставити ці запитання Дональду Трампу?
Тому що він - саме той ляльковик, який смикає за мотузочки інших республіканців у Палаті представників.
Але ми повинні це зробити, і ми повинні знайти шлях,
і ми повинні вести переговори, і ми повинні йти на компроміс.
З огляду на це, я була однією з перших серед топів,
хто приїхав в Україну майже два роки тому.
І коли ми повернулися, група, яку я привела,
складалася з представників розвідки високого рівня,
збройних сил, закордонних справ тощо.
Ми повернулися і сказали, що ми хочемо швидкості,
ми хочемо далекобійності і ми хочемо потужності.
І відтоді ми просили це все.
Знаєте, ми й отримали більше швидкості, більше далекобійності, більше потужності.
І ще є досі багато чого, що нам потрібно туди відправити.
Важко не повірити, що якби Україні дали танки й ракети, які вона зараз має,
а також винищувачі, які ще на шляху, саме тоді, коли вона їх попросила,
то було б втрачено набагато менше солдатів.
Чи не був Захід надто наляканий брязканням ядерною зброєю Москви
і тому не надав Україні те, що вона хотіла?
Я не думаю, що Захід злякався.
Я вважаю, що НАТО і - в тому числі Сполучені Штати - діяли дуже відповідально
з великою повагою до мужності та демократичного духу народу України.
Але вони надавали боєприпаси по краплі, чи не так?
Їм танки спочатку взагалі не давали...
Вони були. Ми повинні були надіслати їм те, що вони мали,
а вони повинні продовжувати їх виготовляти.
Але дозвольте мені розповісти вам особисту історію.
Коли я була дівчинкою, я вчилася в школі і пішла на інавгурацію Джона Кеннеді.
І у своїй промові він сказав - я не знаю, чи ви взагалі тоді народилися -
у своїй промові до американців він сказав:
"Запитуйте не те, що ваша країна може зробити для вас,
а що ви можете зробити для своєї країни".
Ви пам'ятаєте це, чи не так? Кожен в Америці це знає, коли ходить до школи.
Але для мене важливим було вже наступне речення.
До громадян світу: "Запитуйте не те, що Америка може зробити для вас,
а те, що ми можемо зробити, працюючи разом заради свободи людства".
І це те, чим займався Джо Байден.
Жодної поблажливості щодо "це по-американськи".
Зробімо це разом. І це стосується здатності.
Це стосується обсягу, часових рамок та іншого.
І я вважаю, що вони зробили чудову річ.
Але це ганьба, що зараз відбувається у Конгресі Сполучених Штатів.
Ми повинні вирішити цю проблему.
Ми повинні виконати роботу.
І знаєте, що ще нам потрібно зробити? Ми повинні...
Якщо ще не занадто пізно.
Ще не занадто пізно. Я не вірю, що вже занадто пізно. Зовсім ні.
Росія мала два роки, щоб зміцнити свою армію.
І запровадила воєнну економіку...
Так, але вони збиралися виграти у перший же день, пам’ятаєте?
Вони збиралися прийти, пелюстки троянд і таке інше.
Ні, ще не занадто пізно.
Коли кажуть, ну, може, треба домовлятися - я серед тих, хто каже:
ні, вони повинні робити те, що потрібно Україні.
Вони не можуть продовжувати воювати і вмирати вічно.
Ні, але не ґвалтуйте жінок, не викрадайте дітей, не вбивайте батьків на очах у їхніх дітей
або дітей на очах у їхніх батьків, не використовуйте всю цю особисту жорстокість як зброю війни.
Забрати землю, а потім сказати, а тепер давайте домовлятися?
Ні, ми повинні перемогти.
Перемога - це відповідь.
І знову ж таки, якщо це означає робити нашу зброю розумнішою,
а також мати більшу потужність, далекобійність та швидкість,
тоді ми повинні зробити це так чи інакше.
Але це потрібно зробити, тому що справа не лише в демократії в Україні.
Це було б достатньою причиною.
Хай береже Бог президента Зеленського.
Хай Бог благословить народ України за його мужність, рішучість і силу.
Але ми маємо перемогти. І ця перемога має бути скоро.
Голова розвідки Естонії припустив,
що Росія тепер намагатиметься подвоїти свою військову присутність
уздовж своїх кордонів із Фінляндією та країнами Балтії
та робитиме все, як він сказав, щоб спробувати дестабілізувати східний фланг НАТО.
Також була ціла низка попереджень про те,
що Росія протягом наступних кількох років нападе на країну НАТО.
Чи готове НАТО до такої атаки? Схоже, не готове?
Ні, я думаю, що НАТО готове.
Але Альянс не хоче такого нападу.
Було б брутально вплутуватися у війну між НАТО та Росією.
Важливо, щоб ми допомогли Україні виграти цю війну,
тому що, як ви знаєте, його (Путіна) апетити ненаситні.
Вони, мовляв, про Катерину Велику казали, що вона свої кордони у валізі носила -
куди йшла, там і була Росія.
І це те, що він намагається, я думаю, відтворити через кілька сотень років.
Але НАТО роками бореться з недофінансуванням, нехтуванням...
Я не бачу це як…
Скорочує свої сили, їхню кількість.
Я не бачу це так.
Британія навіть не може розмістити підрозділ з 10 000 бійців у театрі воєнних дій. У них немає людей.
Можливо, вони не хочуть розміщувати їх у театрі воєнних дій.
Ми не розміщували людей у театрі воєнних дій.
Але вся справа в НАТО, чи не так, що вони воюють один за одного?
Якщо вони не мають військ, вони не можуть цього зробити..
Я хочу прибрати ваше негативне ставлення до цього.
У нас є ресурси.
Росія - це велика європейська армія.
А НАТО - це, як я вже сказала словами президента Кеннеді,
"те, що ми можемо зробити, працюючи разом",
тобто ухвалювати наші рішення разом у співпраці, а не поблажливо.
І я думаю, що ми готові це зробити.
Я дуже пишаюся тим, що зробила Америка.
Я пишаюся тим, що зробила Європа.
Я думаю, що Європа відреагувала дуже сильно, позитивно.
Путіну не варто радіти тому, чим обернулася для нього війна.
Він збирався перемогти приблизно в перший тиждень.
Нині триває вже третій рік війни.
Я не сумніваюся. Я маю на увазі, я молюся про все це.
Вибачте, але нам потрібні молитви, і нам потрібна зброя, і нам потрібна мужність.
Я маю на увазі, я бачила занадто багато цього з точки зору візитів до нашої країни, наших візитів туди і так далі.
Але у Палаті представників при владі є ті, хто хоче це стримати.
І це загроза, тому що вони хотіли, щоб Дональд Трамп
став спікером Палати представників.
І, по суті, вони його отримали, тому що він вирішує все.
Я прийшла сюди не для того, щоб говорити про політику.
Але коли справа доходить до такої політики, коли члени Конгресу -
Палати представників і Сенату - співають дифірамби Путіну,
тому що вони імітують "самі знаєте кого".
Як його звати, який колись був президентом?..
Дональд Трамп. Ім'я, яке ви не хочете згадувати.
Для мене це нецензурне слово, розумієте?
Знаєте, як лайка.
Коли я була маленькою, казали, якщо лаєшся, то помреш
і потрапиш до пекла.
Це була католицька віра.
Ненсі Пелосі, дуже дякую.
Будь ласка.