[музика]
на кілька годин щотижня вони можуть
забути про війну
ззовні школа танців аріра один із
небагатьох проєктів для дітей та молоді
у постраждалому від війни Харкові корпус
рівно потягнулися руками вперед Це
справа життя для вчительки танців
Наталії здійснили тут таку середу таке
середовище здійснили що воно затягує
воно приймає як вода в себе Тобто діти
буквально година і вони вже в колективі
вони вже відчувають себе
безпечно головне тут відключитися і
отримати задоволення фізичне
навантаження знімає
стрес більшість цих дітей так звані
внутрішньо переміщені особи вони були
змушені покинути свої міста із села
через наступ російської армії наприклад
14-тирічна
Єлизавета вона зі східного села
кутузівка коли дівчинка приїхала до
Харкова її сім'я чотири місяці
переховувалася на станції метро мені в
перші дні Було дуже
страшно тому що були вибухи дуже гучно
було ми коли виходили ми тільки ви
вийшли з
метро начався
обстріл ось і ми там залишились і не
виходили після повномаштабного гнення
Росії у 2022 році російська армія
захопила значну частину східної України
як і Єлизавета та її сім'я десятки тисяч
українців втекли на захід донині
понівиченого війною Харкова два роки
потому їм досі доводиться переживати
повітряні нальоти та ракетні обстріли
Єлизавета живе в однокімнатній квартирі
з трьома братами і сестрами батьками
двоюрідним братом і
бабусею її мати Оксана відчуває велике
полегшення від того що її донька може
вийти з дому і
потанцювати десь наверно з півроку Ліза
як вийшла на танці малий ходеть на бокс
хоть якась соціалізація у дітей і ну це
уже набагато проще чим іще було ну на
початку прошлого року от на початку вони
ще такі забиті були і ну досить замкнуті
Я дуже боялась щоб діти в себе не уйшли
війна стала частиною їхнього
повсякденного життя слухала музику Ось і
тому не сильно чула Потім вони этот само
як називається спросила у мене р Що мам
бабахнуло Я
говорю сусіди
дворями вибухи від систем протиракетної
оборони переривають їхні дні Іноді вони
навіть чують ракетні удари і закордонні
паспорти час потихеньку робимо ну якби
Ну тому що Ну я розумію що дітям тут
майбутнього
мабуть нема важко це морально це фізично
дуже важко Ну і це по здоров'ю б'є ну
якби
дітям повертаємося до занять у
танцювальній школі аріра Коли Єлизавета
вперше прийшла сюди Все було не так
просто так я
пам'ятаю я була
дуже схвильована тому що мені було дуже
страшно с тому що в минулому колективі
мене не прийняли ідучи сюди Я думала що
мене так само не приймуть але мене добре
прийняли і мені дуже подобається тут
танцювати ці тренування спрямовані на те
щоб підвищити впевненість молоді у собі
але перш за все Танець і рух можуть
допомогти їм відновити
довіру ми кладемо руку ось сюди ось як
це демонструють Наталія та її чоловік
Олексій коли я тримаю партнера він
частково переносить вагу на мене і за
допомогою цього я повністю беру відпов
зане він сліпий А я зряча я маю дивитися
на 180° щоб бачити куди я його веду це
дуже важливо і для колективних танців і
для дуетів і собственно для самого собі
життя
можливість довіряти можливість управляти
І брати на себе відповідальність і
можливість відчувати друг друга на
тілесному рівні і плюс доще це робота зі
страхом ця концепція здається працює
[музика]
Я почуваюся Тут набагато краще Мені
подобається тут коли я не танцюю мені
якось не дуже ніби чогось не
[оплески]
вистачає Єлизавета та інші продовжують
тренуватися у танцювальній школі Наталії
та Олексія за допомогою музики і руху
вони можуть забути про війну хоча б на
кілька
[музика]
годин