Великобританія…
Німеччина…
Франція…
Ці підписані безпекові угоди називають історичними
та безпрецедентними. Що вони означають насправді?
Яку реальну підтримку передбачають?
Чи допоможуть спинити Путіна?
І чому це не заміна руху України в НАТО?
Підписавши ці угоди з трьома найбільш потужними державами Європи,
Україні більше не доведеться у перекладі з дипломатичної мови
просити про допомогу і зброю. Київ має отримувати це автоматично -
як в разі нової агресії, так і під час нинішнього вторгнення Росії в Україну.
Абстрактна фраза, яку останнім часом постійно повторюють
західні лідери про допомогу Україні, - "стільки, скільки буде потрібно" -
тепер набула конкретики. Тепер вже на папері зафіксовано
суми, період та види допомоги. Угоди розраховані на 10 років.
І вже цього року Лондон має надати два з половиною мільярди фунтів,
Париж - до 3 мільярдів євро військової допомоги,
а Берлін - рекордні понад 7 мільярдів євро
фінансової та військової допомоги.
Порівняти ці угоди дуже складно.
У кожної з цих трьох країн, реальних лідерів безпеки у світі
і лідерів у захисті для України, в кожній є свої пріоритети, є деталі.
Я думаю, що ви можете ознайомитися з ними,
тому що це абсолютно відкриті документи.
Для нас важливо, щоб люди бачили, народи наших країн це бачили.
І дуже важливо, щоб це бачила агресивна ворожа Росія,
щоб вона бачила, що Україна - не наодинці.
Водночас, є і те, що Росія не повинна бачити.
За даними DW з різних джерел, були підписані секретні додатки
щонайменше до безпекової угоди з Великобританією.
Чи йдеться там про принцип "boots on the ground",
тобто введення військ союзників у випадку катастрофічної ситуації,
невідомо. Поки що західні партнери розраховують на те,
що до цього не дійде. Більшість опитаних DW експертів
вважають підписані безпекові угоди більш ніж просто символічним
досягненням. Адже там закріплено механізм екстреного реагування
впродовж 24 годин та надання Україні додаткової
невідкладної допомоги у випадку майбутньої агресії.
Чи була така ситуація у нас в лютому 2022 року?
Ні, ми мучилися, чи надати їм протитанкові ракети -
не кажучи вже про танки, не кажучи вже про винищувачі F-16.
У разі повторного вторгнення в Україну в майбутньому ці угоди
поставлять нас у зовсім інші умови одразу в перший день
цього вторгнення. І на додаток до цього я вважаю,
що це кроки до остаточного членства України в ЄС
і можливого членства в НАТО.
Ці угоди допоможуть нам забезпечити своєрідний місток
між ситуацією, в якій ми перебуваємо сьогодні, де Україна у стані війни
і вступ в НАТО є малоймовірним, та майбутнім, де це можливо.
Це свого роду перехідний стан, і це корисний
політичний трамплін для країни.
При цьому тема України в НАТО досі викликає складні дебати
серед союзників. Це також видно у підписаних безпекових документах.
Приміром, в угоді з Францією значно сильніша позиція Парижа
щодо євроатлантичної інтеграції України
і чітко заявлено про підтримку вступу України до НАТО.
Натомість в угоді з Німеччиною лише загальні слова,
що Берлін підтримує прагнення України до членства.
Недавно поважне видання Foreign Policy писало,
що саме США і Німеччина гальмують екстрений вступ України в НАТО.
Я бачу прогрес у тому, що вони підписали нові гарантії безпеки,
і я вітаю всіх, хто це зробив. Але при цьому єдиною реальною
гарантією безпеки в Європі є членство в НАТО.
І я думаю, що настав час для моєї країни, США, і для Німеччини.
Тому що це дві країни, які мають найбільший вплив
у цій дискусії, чи надати запрошення Україні на саміті НАТО,
на ювілейному 75-му саміті цього літа.
Запрошення - це лише початок того, що стане довгим процесом,
який може тривати роками, роками і роками.
Але анонсувати початок процесу в липні означало б
надіслати потужний сигнал, особливо українським солдатам
на полі бою, про те, що вони б'ються за безпечніше майбутнє
для своїх дітей та онуків.
І я вважаю, що це була б гідна відповідь на саміті НАТО.
Деякі критики проводять паралелі з Будапештським меморандумом 1994 року,
який виявився "беззубим" і абсолютно недієвим.
Утім, більшість опитаних DW експертів вважають,
що безпекові угоди чіткіше прописані і справді значно
підсилюють Україну.
Зі слабких місць - не передбачено ратифікацію парламентами.
Дія угоди може бути припинена у будь-який час.
Треба тільки письмово повідомити щонайменше за шість місяців
до цього. Тож у випадку зміни уряду чи суттєвого погіршення економіки
положення угоди можуть не виконуватися
і суттєвої відповідальності за це не передбачено.
У випадку Великобританії та Німеччини це навряд чи загрожує:
там і влада, і найбільш впливова опозиція на боці України.
А от щодо Франції та інших країн, з якими ще ведуться переговори,
передусім зі США та Нідерландами, такої впевненості немає.
Тим не менше військові та політики налаштовані оптимістично.
Сама по собі безпекова угода є дуже, дуже добрим знаком,
адже вона ще раз чітко унаочнює, наскільки сильно Німеччина
підтримує Україну. Той факт, що інші країни наслідують її приклад,
також вкотре підкреслює, що солідарність,
яку вже продемонстрували в рамках ЄС і НАТО,
вчергове показує ступінь згуртованості Заходу
задля підтримки України.
Путін не переможе, адже він очікував чогось зовсім іншого.
Тож у цій угоді проглядається і єдність Заходу також.
Важко переоцінити значення цієї угоди.
Вона передбачає, що Німеччина продовжуватиме підтримувати Україну
в її захисті від російської загарбницької війни.
Я багато разів казав: "Стільки, скільки буде потрібно".
Ми також будемо підтримувати наших українських партнерів
у розбудові сучасних і стійких збройних сил для стримування
будь-яких майбутніх нападів. Якщо в майбутньому станеться
нова російська агресія, ми уклали детальні угоди про підтримку -
дипломатичну, економічну, а також щодо військового обладнання.
Далекобійні ракети "Таурус" Берлін поки все ніяк
не наважиться надати Києву. Натомість на тлі гострої нестачі
боєприпасів в Україні Німеччина вже розширює свої виробничі
можливості. Найбільший німецький оборонний концерн Rheinmetall
відкриє в Україні спільне виробництво боєприпасів.
Відповідну угоду сторони підписали 17 лютого
на полях Мюнхенської конференції з питань безпеки.
Нове виробництво дозволить виготовляти щороку
шестизначну кількість снарядів такого необхідного
нині 155-го калібру.
А за кілька днів до цього ось так символічно у лісах
на заході Нижньої Саксонії заклали будівництво нової фабрики
Rheinmetall з виробництва артилерійських боєприпасів.
У перший рік на заводі має вироблятися 50 тисяч артснарядів.
Потім потужність планують довести до 200 тисяч щороку.
Також тут вироблятимуть вибухівку і компоненти для ракет.
Прямо зараз буквально в кількох сотнях метрів
уже виробляються снаряди для України.
Виробляються 35-міліметрові снаряди для "Гепардів",
і тут виробництво розширюється.
Насамперед - і те, що потрібно Україні, але не тільки Україні,
а й усім європейським арміям - 155-міліметрові артилерійські снаряди
уже на початку наступного року тут будуть вироблятися.
В усіх промовах тут звучало, що саме Україна розбудила весь світ
з тим, щоб виробляти зброю і захищати мир у Європі.
Німецький канцлер Олаф Шольц назвав будівництво нової фабрики
Rheinmetall прикладом того, що Німеччина усвідомлює небезпеку,
залишається надійним партнером України
і намагається якомога швидше ухвалювати рішення
та розбудовувати свої потужності.