Російська армія стверджує, що наносить удари по військовим об'єктам у Харкові.
Але часто це готелі… і житлові будинки.
Жителі Харкова вже два роки живуть під постійним вогнем.
Вночі, буває, якщо не спиш - чуєш.
А буває з головою накриюся і не чую, що воно там бахкає.
Просто я вчора сидів на роботі - воно бахає, а я продовжую працювати, сидіти.
Тобто немає вже… нічого вже не смикається всередині.
Страшно. Коли сирени або щось летить, то намагаємося виходити або в коридор,
або якщо я десь на вулиці знаходжуся, то проходжу в укриття.
Ось так для літньої пари харків'ян закінчився звичайний вечір удома.
Цього вечора по всьому місту було чути вибухи. Повітряні сили ЗСУ
попереджали про атаку "шахедів".
Один із дронів влучив у цей приватний будинок.
Рятувальники намагаються рятувати людей і їхнє майно, ризикуючи життям.
І цей ризик дедалі більший.
Так, я хвилююся. Ми хвилюємося, попереджаємо особовий склад унаслідок тривоги,
щоб усі проходили в укриття, тому що траплялися випадки повторних обстрілів
і, на жаль, гинули наші співробітники. Звісно, ми завжди переймаємося про це.
У цей момент спав, жінка дивилася телевізор.
Прокинувся від вибуху. І жінка розбудила, що пожежа, ми горимо, в нас попали.
Війна є війна, і ми розуміємо, де ми перебуваємо, і чого можна чекати.
Власник будинку і його дружина залишилися неушкодженими.
Але чоловік вважає, що їм пощастило.
Путін зумів виростити покоління, яке отримує задоволення від знищення людей.
Це ми бачили в Бучі, це ми бачили в Ізюмі, це ми бачимо і зараз.
Тобто Європа повинна зрозуміти: якщо не зупинимо тут Росію, вона піде на Європу.
Костянтин показує нам, у якому стані його будинок.
Вода, якою гасили пожежу, затоплює те, що лишилося від вітальні.
Даху більше немає. Будинок зруйновано.
У Харкові такі влучання настільки часті, що допомога постраждалим
відпрацьована до дрібниць. Фахівці вже обстежили газові труби, підведені до будинку.
Вранці приїдуть електрики й будівельники, які залатають дах.
Костянтин із дружиною не виїжджали з міста від початку повномасштабного вторгнення.
Вони сподіваються відновити свою оселю.
Так харківські рятувальники виїжджають на виклик. На те, щоб зібратися, у них є хвилина.
Сьогодні цей підрозділ допомагає колегам гасити побутову пожежу.
Але за останні майже два роки харківські рятувальники навчилися реагувати
на різні виклики: від займань через коротке замикання до "прильотів".
Коли ти їдеш на пожежу, розумієш, якими будуть твої дії, що відбуватиметься,
особовий склад знає, які твої дії. А коли ти приїжджаєш на обстріли
ніхто не убезпечує твоє життя і особового складу, що буде повторний обстріл.
Людський фактор ніхто не відміняє, бо страшно всім.
Професія рятувальника завжди була ризикованою. Але нині є ризик, до якого їх не готували.
Повторні обстріли місць, на які вже прибули пожежники, - поширена тактика
ударів російської армії, каже Сергій.
Як кажуть, снаряд в одну лунку (двічі) не влучає… Насправді ми переконалися,
коли ми виїжджали в 2022 році на села поблизу, населені пункти,
що воно дійсно лягало туди, де було. Точно.
Це просто робилося для того, щоб нас розігнати, знищити.
Сергій ділиться спостереженнями: здебільшого російські снаряди влучають у житлову забудову.
У травні торік під удар потрапила і його пожежна частина. Чоловік саме був на зміні.
Ось, у касці, досі не витягаю. Залишив. Погана пам'ять.
Це все прилетіло вночі, коли ми спали.
Через влучання у пожежній частині вилетіли вікна й ворота, згоріли машини. Минулося без жертв.
Хлопці-водії одразу стали на насоси, які було можливо запустити, стали до "рукавів",
і поки прямували інші сусідні підрозділи до нас на допомогу, ми почали гасити пожежу,
бо був охоплений будинок.
Було б дуже погано, якби там сім'я чи літні люди жили і це б сталося.
Ракета, снаряд - це насправді дуже-дуже страшно.
Але тримаємося, будемо триматися.
Те, що летить на Харків, часто опиняється тут - на місцевому кладовищі ракет.
Воно завалене уламками, які знаходять на місцях обстрілів. Артефактів чимало,
адже Росія намагається виснажити українську ППО, запускаючи
десятки ракет і дронів за раз.
Частина паливна двигуна ракети С-300.
Саме такою ракетою обстрілюють найчастіше Харків, тому що вони дуже дешеві,
вони радянського виробництва, можна сказати, безкоштовні для Росії.
Головна небезпека у Харкові - звідси лише 40 кілометрів до кордону з Росією.
Ракета С-300 з моменту запуску долітає за 50 секунд.
Це не завжди достатньо для запуску комплексу і можливості збиття.
Росія має тисячі ракет. Аби ефективно їх збивати, протиповітряну оборону
треба посилювати сучасними системами на кшталт "Петріотів".
Але їх у Харкові замало.
- Це була ППО?
- Можливо. А, можливо, і "приліт" за містом.
Як каже місцева влада, Україна робить усе можливе, аби захистити місто.
Але що сильніше тиснутиме Росія, то складніше буде це робити.